Västra Götaland år 1187
Langt mod nord, i det kolde mørke Norden -
lå riget Västra Götaland, et lille splittet rige -
hvor tre mægtige ättere kæmpede om kongemagten.
I dette mørke spredes den kristne tros lys fra kirke og kloster.
Men for en kvinde føltes klostret, som et hjem uden Gud.
Indespærret mod sin vilje.
Adskilt fra sin elskede som blev dømt til at tjene i det hellige land.
Cecilia.
Du har besøg.
Cecilia!
En fornøjelse at se dig.
Er der sket noget?
Du har ikke været her i adskillige år, Brosa.
Jah, din bods-tid er jo snart ovre. Har du funderet på fremtiden?
Du er jo folkunge frøken og dronningens ven.
Der findes sikkert mange, der vil gifte sig med dig.
Du behøver en mand Cecilia.
Det ville stærke din position. Det vil stærke os alle.
Jeg har svoret at vente på ham.
Forbered dig på det værste. - Han lever. Han er borgherre i Gaza.
Den besked er flere år gammel.
- Jeg venter på ham. - Og hvis han ikke kommer?
Så tager jeg ingen mand.
ARN - Riget ved vejens ende
Røvere? - Nej.
Soldater.
Efter dem!
Tilt buen.
Åben porten!
Det er borgherren! Åben porten!
Er du okay hr.?
Hvem skød pilen? - En af sergenterne.
Vi trænede og så du havde problemer.
Det er manden.
Send ham ind.
Du ville se mig hr.?
Dit navn? - Aral d'Austin.
Du er en talentfuld bueskytte, Aral d'Austin.
Tak hr.
- I hvilket land ligger Austin? - Det er ikke et land. Bare mit navn.
Jeg hedder Harald Øysteinsson fra Norge.
Mit navn er Arn Magnusson fra Västra Götaland.
Hvem skulle have troet det? At møde en Folkunge hernede.
Nej, nej, nej. Og så en ven.
Tak.
Det var min familie, som hjalp jeres Kong Knut med at gemme sig i Norge.
Er Knut Eriksson konge?
Du må have været længe væk. Knut har regeret i adskillige år.
Kender du en Magnus Folkesson på Arnäs Gård?
Ja det kan du lige tro.
Han er jo desværre gået bort nu.
Hvornår? - Han sov ind for to vintre siden.
Det er hans søn Eskild som er herre på gården nu.
Og du? - Hvordan er du havnet her?
Var Magnus Folkesson din far?
Jeg beklager.
Du har tjent os trofast og jeg vil være sikker på du får din belønning, når det er tiden.
Dette er din vej ud herfra.
Västra Götaland...
Cecilia. Kom
Cecilia...
Gud har sendt dig for at du kan tilgive mig.
Hvad er det jeg skal tilgive dig for? - Min synd.
Mine synder imod dig.
Jeg ville forhindre din og Arn Magnussons lykke.
Giv mig mit barn! Nej!!!
Jeg ville straffe dig fordi jeg ikke selv fik nogen kærlighed.
Klosterlivet...
har jeg aldrig brudt mig om.
Det var min fars vilje.
Han sendte mig hertil -
om bag disse mure.
Du er et godt menneske, Cecilia.
Godhjertet og tilgivende.
Dine bønner kan forkorte mine pinsler i skærsilden.
Kan du tilgive mig?
Kan du?
Kun Gud kan tilgive dig.
Jeg forbander dig, Cecilia Algotsdotter!
Jeg forbander dig! Dig og Arn Magnusson!
Besked fra hovedkvarteret, hr.
Det er nok.
Tilbage til pligterne.
Han bad om det!
Du lavede to fejl Harald.
For det første er sværdet for tungt.
Skulle det have været større?
Og så slås du som en viking.
Jeg har aldrig lært noget andet.
Og jeg har klaret mig indtil nu.
Jeg har fået ordrer fra Jerusalem.
Stormesteren vil have os til at sende en styrke ud i ørkenen.
Vil gerne have dig med som min sergent.
Tak herre.
Takker ydmygt herre.
En ære at tjene en folkunge. - Vi har et langt ridt foran os.
Så har du den rette mand med dig, herre.
Du vil ikke blive skuffet.
Dejlig dag.
Det er blevet ganske varmt.
Hvis man bare havde en øl nu.
Spar på kræfterne, Harald.
Øl, øl, øl, øl, øl.
Fjendtlige tropper bevæger sig mod nord.
De må have planlagt noget.
Hvordan er saracenerne?
Er de så onde som folk siger?
De er som os Nogle er onde, andre gode.
Men ham lederen Saladin må være en grusom djævel.
Passer det at du er den eneste som engang har besejret ham?
Saladin er langtfra besejret.
Det er vel bare et spørgsmål om tid eller...
Vi må tro, Harald.
Vi må tro for at besejre det onde. - Og hvis man ikke besejrer det onde?
Så dør man.
Det er varmt om dagen og iskoldt om natten.
Jeg savner allerede skovene og fjordene?
Længes du aldrig hjem? - Jo.
Men min tid her er snart ovre.
Ved næste månehverv kan jeg vende hjem.
Jeg beklager tabet af jeres kære Moder Rikissa.
Men selv i sorgens stund må man løfte blikket og se fremad, ikke sandt?
Jeg har talt med kongens jarl Birger Brosa. Han har lagt et godt ord ind for dig.
Jeg har ingen anledning til at tvivle på hans omdømme, tværtimod.
Jeg så gerne en abbedisse fra folkunge ätten i nogle af vore klostre..
Ja og nu er der en plads ledig.
Hvad siger du til at blive abbedisse i Gudhjem? I dit eget kloster.
Tak for det store tilbud -
men jeg hverken kan eller vil aflægge noget klosterløfte.
Ikke? - Min bods-tid her er snart slut.
Jeg har udstået min straf.
Ved næste fuldmåne forlader jeg Gudhjem og tager til dronningen på Visingsö.
Der venter jeg på min forlovede. Sig det til Brosa.
Hvor kom den fra?
Den tilhører beduinerne i vores territorium.
Fortsæt til stormesterens lejr.
Vi mødes med jer der.. - Hr. ...
Jeg lovede dem min beskyttelse.
Beduinerne? - De er vores spioner.
De giver os informationer til gengæld for vores beskyttelse.
Herre...
- Det er nok!
- Hvem helvede er du? - Arn de Gothia.
Dette er mit territorium.
Jeg udfører min tjeneste i korsets tegn. - Din tjeneste er ikke at dræbe uskyldige.
Men de er saracenere . - Gå.
Hvis side er du på? - Gå nu.
Gå du, din saracen elsker.
Han er en kujon.
Hold dig udenfor, Harald.
Lad os gå. - Vi skal ingen steder.
Al Ghouti...
Vi takker fordi du kom.
Gud sendte dig for at redde os.
Han har set din sorg.
Gud sætter os på prøve med smerte.
Sir. - De Gothia.
Jeg vil gerne have du læser dette.
Det er en løsladelses attest underskrevet af stormester Torroja.
I overmorgen er min tid her forbi.
Jeg er meget bevidst om at min forgænger var begejstret for dig.
Men for mig er du bare endnu en underordnet.
Du begræder næppe min afrejse.
Afrejse? - Min bods-tid er ovre.
Når vi skal til at knuse Saladin for evigt.
Vender ryggen til et slag...
Du er fri til at gå.
Men hvis du går, er det som desertør.
Saladin og hans hær har ifølge mine oplysninger slået lejr her ved Tiberias søen.
Der afventer de forstærkninger.
Vi marcherer direkte til Tiberias.
Og laver et overraskelses angreb. Er det forstået?
Der er ikke en eneste dråbe vand på vejen. Og det er varmere end i helvede derude.
Er helt enig, De Gothia.
Det vil tage os tre dage at krydse ørkenen.
Saladins hær er større end vores og han har vandet.
Vi kan ikke møde ham i ørkenen. - Det er nøjagtigt hvad Saladin tror.
Og det er derfor vi vil besejre ham. Vi har det ægte kors, De Gothia!
Under det er ingen kristen hær nogensinde blevet besejret.
Det var pga. det ægte kors at vi sejrede ved Mont Gisard.
Og nu vil vi sejre igen.
Eller tvivler du på korsets magt?
Det er ikke korset jeg tvivler på, stormester.
Du vil adlyde mine ordrer.
Du har ret, De Gothia, men han har ledelsen.
Hvornår tager vi videre? Hvor skal slaget stå?
Du skal ikke med os, Harald.
Jeg er hvor du er. - Tag til Gaza og vend hjem med næste skib.
Jeg fritager dig fra din tjeneste.
Jeg vil slås for din side. - Harald, det er en ordre.
Jeg er ikke bange for at dø. - Jeg tvivler ikke på dit mod.
Jeg havde håbet på vi kunne være rejst hjem sammen.
Nu sender jeg dig i forvejen.
En dag ses vi der igen.
Holdt!
Vi slår vores telte op her.
Mester, vi kan ikke slå lejr her. Vi bliver nødt til at finde vand.
Mændene er udmattede. Rejs teltene!
Undskyld... Tempelridderne bryder op i morgengryet.
Deres hær står syd for Hattins Horn.
- De påtænker at møde os i ørkenen.
- Tåber...
Efter et stort nederlag kommer en stor sejr.
Jeg sværger at jeg kommer tilbage og henter dig.
Jeg vil vente på dig.
Og hvis han ikke kommer?
Så tager jeg ingen mand.
Det er ikke meget du har med ud i verden, Cecilia Algotsdotter.
Kongen og dronningen venter dig på Visingsö.
Magnus er der også.
Så nu ved han det. - Han ved det.
Jeg hører du takkede nej til biskop Erlands tilbud.
Jeg forstår at du har brug for tid til at tænke.
Jeg har haft al den tid, jeg behøver.
Blanka!
Jeg er så glad for at se dig.
Godt at se dig igen, Cecilia. - Kong Knut.
Den er til dig. - Tak.
Kom og mød vores sønner. Erik vores ældste. - Velkommen.
Det er Jon og lille Knut.
Magnus.
Mor.
Magnus, stå ikke herude i regnen. Ind med dig.
Jeg siger det bare som det er.
Vi må være et skridt foran Sverker Karlsson.
Det varer ikke længe før han gør krav på kronen og tager danskerne med.
Lad dem bare komme.
Vi kan ikke klare det. Vi kan ikke slås mod danskerne.
Jeg kender din holdning. Men jeg vil ikke krybe for hverken Sverker eller danskerne.
Det er ikke det jeg siger. Jeg siger bare vi skal beskytte vores hus.
Der kommer vores kære æresgæst.
Kom og sæt dig.
Du ser strålende ud, Cecilia.
- Og fremtiden ville også se strålende ud, hvis hun ville lytte til gode råd.
Brosa vil have jeg skal være abbedisse i Gudhjem.
Det er en ærefuld opgave.
Kirkens magt er stor, lige så stor som kongemagten.
Vi må forsøge at sætte en folkunge -
på hvert et vigtigt embede for at mindske Sverkernes indflydelse.
Hvis Brosa er så forhippet på klosterlivet, tager Varnhem sikkert imod en broder.
Min hustru har en skrap tunge. Men vi ved begge, du mener det godt, Brosa.
Cecilia, velkommen til Visingsö.
Forstyrrer jeg? - Nej.
Kom ind.
Sæt dig.
Du må have undret dig.
Din far...
Din far og jeg... - Jeg ved.
Du behøver ikke...
Brosa siger at han er død. - Det ved han intet om.
Han findes i mine bønner. - Også i mine.
Brand! Brand!
Mit navn er Ebbe Sunesen. Jeg kommer fra Danmark som ven.
Den danske konge er meget bekymret for freden.
Også hos Ätterne.
Han så nok at i forsoner jer med Sverker Etteren.
Hvis han tror jeg frivilligt afleverer kronen til Sverker Karlsson tager han fejl.
Ville Sverker Karlsson have kronen fra jer havde han taget den for længe siden.
Som I engang tog den fra hans far.
Lad os nu tale fornuftigt.
Vores ätter har strides i mange slægtsled, og vi har alle mistet mange venner.
Jeg tror ikke vi ønsker flere blodsudgydelser.
Har kongen det dårligt?
Han havde haft det betydeligt bedre hvis han ikke havde drukket så meget øl.
Sig mig, hvem er dronningens veninde.
Jeg er Cecilia Algotsdotter. Nonne i Gudhjem klostret i mange år.
En nonne...
Hun ligner ikke en nonne.
Det min mor du taler om.
Siger du det? Hvor er din far? - Han er tempelridder i det hellige land.
Så beklager jeg sorgen.
Hvad mener du?
Jerusalem er faldet.
Tempelridderne er slaget som hunde. De døde alle sammen.
Hver eneste.
Du lyver!
Jeg har syndet, men lyver det gør jeg aldrig.
Hvis du kan slå mig i kamp, må du kalde mig hvad du vil.
Fald til ro, Magnus.
Hvor er jeg?
Damaskus.
Hvorfor lever jeg?
Spørg min bror.
Det var ham der så dig.
Den besejrede hilser dig, sejrrige konge!
Jeg hilser dig, min værdige modstander.
Jerusalem er på mine hænder.
Byen falder når jeg ønsker det.
At vise nåde kendetegner en stor konge.
De kristne dræbte alle, da de tog den hellige by.
Mit folk vil ønske det samme.
Hvis du vælger hævnens vej, vil de kristne vende talstærkt tilbage.
Og krigen vil aldrig slutte.
Du er vis, Al Ghouti.
Hvis alle vore fjender var som dig, ville det være svært at vinde denne krig.
Måske kan alle folk engang, dele denne skønne by.
Tag denne drøm om fred og forening med dig hjem.
Det er tid til at vende hjem og opfylde dit løfte.
Du har en lang rejse foran dig.
Ibrahim vil lede dig på vej.
Det er en stor ære at tjene Al Ghouti.
Jeg håber du vil huske mig som andet end en fjende, Al Ghouti.
Selvfølgelig min konge.
Vores venskab vil altid bestå, selvom jeg bliver abbedisse.
Jeg kan ikke blive her.
Jeg må finde mening med livet.
Klosterlivet er det eneste jeg kender.
Velkommen tilbage.
Cecilia...
Det er dig.
Det er dig!
Det er dig...
Mor?
Arn Magnusson, Cecilia Algotsdotter -
- det er med glæde og lettelse at jeg endelig kan give jer min velsignelse.
Skål!
Magnus. - Far.
Se dig omkring. Alle morer sig som om der ikke var en ny dag i morgen.
Brosa ville have moret sig. - Magnus forsøgte at overtale ham.
Jeg troede ikke han kunne modstå så meget øl og flæsk.
Det er en stor...
Det er en stor ære at kunne være her idag.
Med så flotte og gode mænd og kvinder.
Ikke mindst den mand der.
Nordens største kriger.
Hvis du nogensinde har brug for en bueskytteven så -
vil Harald Øysteinsson altid være der.
På hele Norges vegne...
Kære Arn, kære Cecilia.
Tillykke og skål!
Fryser du? - Nej. Nej...
- Nej, det her er for varmt. - Ja.
Er vi blevet så forandrede?
Vores sjæle er de samme.
Du er den Cecilia, jeg husker.
Vort nye hjem, Cecilia. Her skal vi bygge og arbejde for freden.
Så stort havde jeg aldrig forstillet mig det.
Alle her er frie mænd med mange nye kundskaber.
Du kunne ikke have valgt bedre. Det her er en god plads.
- Dette er Sune Folkesson. - Velkommen til Forsvik, Cecilia.